Учени: Градът на Птиците до Пазарджик е най-древният в Европа
![Градът на Птиците до Пазарджик е най-древният в Европа](/pic/home~bjqWc5~jB80Ic_j.jpg)
Снимка: Градът на Птиците до Пазарджик
Колко българи знаят за древния протоград на Птиците, открит край Пазарджик, където бяха намерени златни украшения на възраст над 6000 години?
Разкопките на Града на Птиците изумяват дори археолозите.
Пазарджик е на път да стане световна туристическа атракция с откритото наблизо древно поселище. Според учените Протоград вече спокойно може да претендира, че е най-старият град в Европа.
Студенти от Полевата школа „Балканско наследство“ пред профила на селищната могила при с. Юнаците.
През лятото на 2019 г., по време на разкопките в селищната могила край пазарджишкото село Юнаците, археолозите продължават да правят сензационни разкрития. Мистериозният древен протоград на Птиците продължава да изумява дори учените, призна пред Дарик ръководителят на екипа доц. Явор Бояджиев, който от десетилетия проучва обекта.
Изненадващите факти този път надминават очакванията му, като той сам признава, че вече не се наема да прогнозира още какво би могло да излезе при следващи проучвания.
Над 100 000 квадратни метра е била площта на селището, като археолозите след 18 години изследване на терена все още не са стигнали до границите му. За сравнение – открити в Месопотамия и Шумер селища с площ около 10 дка са определяни от учените като градове. Този край Юнаците е поне десетократно по-голям.
Има и ясни данни за високо развита цивилизация, за общество със стройна организация, за хора с естетически усет. Сред любопитните разкрития е нещо като пристан, до който се е стигало с лодки. Знае се, че по онова време река Тополница е минавала край цитаделата на селището, а сега вероятно ще се окаже, че е била плавателна.
Още по-сензационната новина е, че е бил и пристанище. Това разкри пред „Стандарт“ доц. Явор Бояджиев. Неговият екип е разкрил част от истински търговски кораб. Става дума за предната част на голям плавателен съд, което потвърждава, че тогава реките Тополница и Марица са били плавателни. А това е създавало условия за оживена търговия и друга стопанска дейност, което на свой ред е благоприятствало за развитието на изкуствата и религиозните култове.
Край село Юнаците археолозите от българо-гръцкия екип досега са открили градски стени, порта на голямо селище, както и ров със защитна стена. До нея е намерен скелет на човек на над 6000 години, който най-вероятно е загинал при отбраната на древния град. Интересно е, че е погребан с едната ръка под гърба, а другата – до тялото.
„Касае се за цивилизация от каменно-медната епоха на 6800 години“, обясни доц. Явор Бояджиев. Доскоро се смяташе, че микенска Гърция е най-старата цивилизация в Европа – отпреди 26 века. Артефактите и находките, които накараха учените на висок глас да заключат, че това е най-древният град в Европа, бяха открити миналата година.
„Най-напред се доближихме до крепостната стена, открита преди три години. Тя е била много масивна, с височина 5 метра и същата ширина“, обясни екипът археолози. Доскоро изследванията обхващаха само могилата край село Юнаците. Оказва се обаче, че Протоград се е разпростирал на още 100 дка извън крепостните стени. Там са живеели земеделците и скотовъдците, а вътре в просторни сгради, украсени с червена и бяла боя, се е ширела висшата класа.
„Разкопавахме в центъра на Протоград в дълбочина и на ширина. Оказа се, че има цял район до жилищните сгради, който е бил индустриална зона“, твърди археологът.
Там били открити пещи и цехове, подобни на части от съвременните фабрики. Открити са оръдия на труда, а цялата система дава чертите на един изключително цивилизован град. Другото уникално е, че в този град са намерени е първите хладилници в света. Дълбоко под земята са намерени помещения, които са запазвали месото студено. Такова нещо не е срещано досега, твърдят учените.
Именно на тази площ археологът и екипът му се натъкнали на корабостроителница. „Засега са открити счупени първообрази на кораб и малки лодки, още дори не сме ги снимали, а ги пазим тези дни, за да ги отнесем до музея в Пазарджик – обясни доц. Бояджиев. – В ниши на 6700 години също така за първи път открихме общо 11 средиземноморски гривни, които са били изключително ценни за хората и са направени от морски раковини.“
„Уникалното е, че накитите са намерени в концентрация само на 10 метра. Новината, че на мястото е намерена и първата книга в света, все повече се доказва, тъй като сега открихме плочки и дъна на уреди с фрагменти и комбинация от протописменост“, обяви археологът, който работи само с още четирима члена в екипа си.
Намерени са плодове отпреди няколко хилядолетия, сред които и гроздови зърна със следи от обработка – вероятно във вино, в пласт, датиран от над 3000 години преди траките. Това пък говори, че те са наследили, а не са открили традицията да правят божествената напитка.
Археологическото лято на могилата приключва с около 170 находки, сред които две двуглави птици с човешки глави, накити от средиземноморските миди Spondylius и Dentalium, инструменти от мед, камък, кост.
И още – погребение на бебе от ранната бронзова епоха, което е било поставено в ритуална урна. Още едно малко и силно обгоряло дете е открито в сграда, унищожена от опустошителен пожар, затрупано със съдове, останки от покъщнина, много зърна и семена.
Учените вече са категорични, че Градът на птиците под могилата е най-древният в Европа.
Останките на над 30 древни селища са открити на Юнаците. Селищна могила Юнаците. Сн. Уикипедия.
Селищна могила при с. Юнаците, известна още като Плоската могила, се намира на 8 км западно от Пазарджик. В нея през годините са разкрити останки от поне 30 селища, изграждани постепенно едно над друго, които свидетелстват, че през различни периоди там е живяло различно население в течение на над 6000 години. Могилата е разположена на ниска речна тераса на десния бряг на някогашното корито на р. Тополница (сега течаща по-далеч на изток), на около 5 км от вливането ѝ в река Марица.
Селищната могила при се състои от останките от поне 30 селища, изграждани постепенно едно над друго (т. нар. строителни хоризонти). Те свидетелстват, че могилата е била обитавана в в рамките на над 6000 години, през различни периоди и от различно население.
На върха на могилата е доказано, че е съществувал средновековен некропол с християнски погребения. През римския период (ІІ-VІ в. сл. Хр.) върху селищната могила, която тогава е представлявала удобно възвишение сред равната долина наоколо, е издигнато малко укрепление. То е било подсилено и чрез ров около могилата.
Това укрепление и средновековният некропол в значителна степен са нарушили най-горните селища от могилата, отнасящи се към Ранната и Късната желязна епоха. Частично са засвидетелствани останките от две селища, изграждани едно над друго, от Ранната желязна епоха (Х-VІ в. пр. Хр.) и от Късната желязна епоха (V-IV в. пр. Хр.).